En pakke Parliaments.
14,50 dollar.
-Øv! -Øjeblik.
Beklager.
Jill, giver du en hånd med?
Vil du smage lidt chiabudding? Vi har lige åbnet en chiabar.
Chiafrø. Det er vegansk superfood.
Mere kalk end mælk og mere omega-3 end laks.
Hvis du viser løbesedlen, får du 50 procent rabat. Tak!
Din mor hader pressefolder.
Du får pressefolder.
Hvad vil hun gøre ved det?
Men du skal ikke være ulydig over for din mor. Det må kun jeg være.
Ved du hvorfor? Fordi jeg allerede har betalt min gæld.
Klæd om, og giv mig så bukserne.
Ash! Kom ind.
Jeg har noget til dig.
For jobbet i forstaden.
-Og jobbet uden for delstaten? -Han fandt en anden løsning.
En anden løsning?
Han valgte ikke dig.
Han valgte Uziel, ikke sandt?
-Kan du heller ikke lide Uziel? -Jo, jeg har lært ham alt, hvad han kan.
Du skulle måske ikke have gjort det. Jeg har et andet job til dig.
-Hvad er det? -Et job!
Men ikke et godt job. Alle gode job går til Uziel.
Tager du det ikke, har jeg en anden i kikkerten.
Må jeg spørge om noget?
Hvornår har du sidst fået noget?
Kom her. Smut så med dig.
Sig til mor, at jeg ringer senere.
Det er længe siden.
Hvorfor gik du ikke ud med Marina?
Hvorfor ikke? Bare se udenfor!
Før var der kun fede puertoricanere eller kvinder med ti unger.
Nu kommer de her hver dag med afklippede shorts.
Vi er ikke i en munkeorden, Ash.
Alle har brug for et put.
-Hvad skulle det være? -Mineralvand, tak.
Tak.
Visiter hende.
Hvis du finder noget derinde, deler jeg det med dig.
Du skulle ikke myrde ham. Det er mit job.
Jeg rørte ham knap nok. Han sagde noget på kinesisk,
tog sig til armen og faldt omkuld.
Hjerteanfald?
-Der sparede jeg vist en kugle. -Og jeg slap for en guffer.
-Lad ham ligge. -Det går ikke.
-Han går jo ingen steder. -Vi har en plan.
Den er ændret. Er det ikke godt?
Marina...
Altså, jeg tænkte på noget...
Vil du gå ud med mig, Asher?
Nej, nej...
Nej, det var ikke det...
Tak, fordi du hjalp mig i aften.
Det var så lidt. Du skal bare ringe.
Bed Abraham om at ringe til mig. Han skylder mig stadig for sidste gang.
-Avi. -Hej, Asher.
Er det ikke utroligt, at de stadigvæk laver tøj af den slags?
Kan du huske det?
Tiderne ændrer sig...
Du ved, hvordan jeg har det med tjenester, så...
Det kræver særlige omstændigheder, hvis jeg skal komme herned.
Har du brug for en tjeneste? Ring til Uziel.
Hvem siger, jeg ikke har gjort det?
Godt, jeg antager, at han ikke var til rådighed.
Nej, men det endte med, at vi talte om dig.
Jeg har brug for en, som jeg kan stole på.
Jeg har brug for en med en vis fortid.
Det har vi jo tilfælles.
Rafi er blevet myrdet.
Og hans kone, Laura.
Og deres børn.
I deres hjem.
Ved vi hvorfor?
Nok en ny bande...
...som sætter organisationen på prøve.
-Hvem er de for nogen? -Ikke nogen særlige typer.
En blanding af tidligere militærfolk.
-Som du og jeg? -Nej.
Nej. Vi tilhører en særlig type.
Du skal holde tæt om det her. Du må ikke engang sige det til Abram.
Tre job.
Et enkelt ville ikke sende det rette budskab.
Rafi var en god soldat.
Vis mig dine hænder.
Guds hænder.
I dette hjem...
Asher...
VIRKER IKKE
Pis...
Åh nej! Du godeste...
Er alt vel?
Bliv liggende.
Er du sikker på, at du har det godt? Vent!
Jeg kan ringe efter en ambulance.
-Hvor skete det? -I gangen.
-I hjemmet? -På arbejde.
Havde du løbet?
Hvis jeg gør mit arbejde ordentligt, behøver jeg ikke løbe.
Vend dig om.
-Hvordan går det med Abram? -Godt.
Han skylder mig stadig for sidste gang. Skjorten.
Du skulle være kommet tidligere. Vi fik aldrig alle kugleresterne ud.
-Du havde travlt. -Ja, men det var for fem år siden...
Du skal røntgenundersøges. Så skal vi sprætte dig op igen.
-Jeg har det fint, tak. -Tager du pis på mig?
Det gør ondt bare at se på det. Du skal til røntgen.
-Hvad skylder jeg dig? -Derfor besvimer du.
Det spreder sig til blodbanerne og lungerne...
Giv mig nu noget smertestillende.
Undskyld? Du der!
Har du et problem?
Kan jeg hjælpe dig?
For blomsterne.
Jeg hedder Asher.
Interessant navn, Asher.
Sophie.
Du skulle have ventet på en ambulance.
Jeg har set for mange komme ind i dem uden at komme ud igen.
Derfor tog jeg chancen med undergrundsbanen.
-Sådan er det med undergrundsbanen. -Ja, du har nok ret.
-Intet sted er helt sikkert. -Der er ellers ret sikkert her.
Jeg har også noget til dig.
Går du med paraply på en klar dag?
Lader du altid musikken spille, når du ikke er hjemme?
Jeg bryder mig ikke om en stille lejlighed.
Jeg vil ikke overraskes af regn.
Godt...
Tak for den her.
Har du det bedre nu?
Ja.
Tak igen.
Ved du...
Jeg laver mad.
Hvad?
Det gør jeg hver aften klokken otte.
-Hver aften? -Ja.
Hvad hvis der sker noget?
Det gør der sjældent.
Jeg kan lave mad til to.
-Er du godt til det? -Hvis der er nogen at lave mad til.
-Jeg er ikke videre selskabelig. -Det er bedre end at være alene.
I morgen aften. Jeg laver mad til to.
Kommer du, får du god mad, ellers er der til frokost dagen efter.
Jeg er glad for, at du har det bedre. Godnat.
Pis.
-Godmorgen! -Du er ikke den sædvanlige pige.
Hvorfor skifter de folk ud hele tiden? Jeg har tænkt mig at klage.
Det må du gerne, men der er ingen tilbage længere.
Jeg er den sidste. Stopper jeg, kommer der ikke flere.
Det er mig eller slet ingen.
-Huskede du at købe småkager? -Ja.
Godt.
Du ligner lort.
Som en lort, der hænger ud af en hesterøv og bare ikke slipper.
Sikke en fantasi...
Jeg ved, hvem du er.
Du sagde engang til mig...
...at du ikke kunne tage dig af dit barn, hvorfor din mand forlod dig.
Du kunde ikke tage dig af dit barn, hvorfor din mand forlod dig.
Hvorfor kom du dog tilbage?
Du kommer altid tilbage.
Du kommer her og er munter med fyldte indkøbsposer.
Og så finder du mit rådnende lig på gulvet.
Som stinker som ind i helvede.
Det giver dig kvalme.
Godt, mor.
Hej, Asher.
Må jeg også få noget?
Hvis du har nok.
Er alt vel, Marina?
Ja, alt går fint.
Jeg skal være ærlig over for dig, Asher.
Avi sagde, at du har fødselsdag.
Jeg vidste, at det var løgn, men jeg kom alligevel.
Så...
Hvad siger du så?
Skal vi lade, som om du fylder år?
Øjeblik.
-Hejsa. -Hej.
Kom ind.
-Undskyld, hvis jeg forstyrrer. -Nej, overhovedet ikke.
Marina, Sophie. Sophie, Marina. Vi...
...talte bare lidt om arbejde.
Arbejde, ja.
Jeg blev lidt tørstig.
Nu blev jeg sulten.
Jeg går ud og får noget mad. Har I nogen forslag?
-Restauranter er en god start. -Restauranter.
Tak for vinen.
Tillykke med fødselsdagen.
Øjeblik... Har du fødselsdag?
Åbenbart.
-Jeg har ikke noget med. -Du kunne ikke vide det.
-Jeg varmer noget mad til dig. -Nej, jeg vil ikke være til besvær.
Det er slet ikke til besvær.
Hvad lavede du i min opgang?
Hvis jeg skulle besvime, kunne jeg lige så godt gøre det uden for din dør.
-Sker det ofte? -Det var første gang.
Hvor arbejder du?
På en balletskole.
I Brooklyn?
Her er tomt.
Ting samler støv.
Undskyld, jeg bliver uhøflig, når jeg er nervøs.
Det har jeg bemærket. Det er næsten charmerende.
Jeg har måske ikke så mange ting, men det er mit hjem.
Hvad arbejder du med?
Jeg er vel en slags leverandør.
-Har du været det længe? -Meget længe.
-Overvejer du aldrig at lave noget andet? -Jeg kan ikke andet.
Hvem er det?
Mit livs tab...
Du behøver ikke tale om det.
Hun var fransk.
Har du lignende billeder?
Ja, nogle stykker.
Hvorfor åbnede du døren?
Alle andre havde ringet til politiet eller låst døren. Hvorfor?
Du havde ret.
Om hvad dog?
Du er god til at lave mad.
Asher, kom ind. Jeg har gode nyheder.
Javel?
Avi har endnu et job til dig.
-Hvad får jeg? -Det sædvanlige, plus 25%.
-25? -Nemlig!
Du og nogle andre fyre.
Vent lidt... Nogle andre?
Nej, jeg arbejder ikke med andre. Jeg arbejder alene.
-Det ved Avi. -Du får 25% mere, end du plejer.
-Du har jo bedt om flere penge. -Jeg arbejder ikke med andre!
Det bliver altid noget rod.
En mand har en dårlig dag. Pigen er skredet.
Nogen kører ham over, og pludselig opstår der et blodbad.
Det er gode penge.
Uziel bad om dig.
-Er det Uziels mænd? -Det er et godt job. Det er lige dig.
-Er du Asher? -Ja.
Jeg burde ikke sige det her, men han har været underlig hele dagen.
Underlig?
Nervøs. Jeg har aldrig set ham sådan før.
Jeg hedder Hannah...
Bare gå ind. Han venter i baghaven.
Asher.
Kom her.
Hvad siger du så?
-Det er et dejligt hus, Uziel. -Ja, ikke?
-Der er kaffe. Ellers andet? -Nej, det er fint.
-Du har haft hænderne fulde. -Ja, det har jeg.
Jeg arbejder næsten hele tiden. Avi holder mig og mine mænd beskæftigede.
-Han er jo chefen. -Det er han vel.
Det er rart med den slags stunder.
Jeg tænker altid: "Asher ville kunne lide det her."
Du er sur over jobbet udenbys.
Jeg sagde til Avi, at det var Ashers job. Men som du siger, er han jo chefen.
Det er vel politik.
Jeg kunne have brugt dig i det sidste job. Jeg mistede en mand.
Jeg fik selv en lille skramme.
Du er en hård dreng.
Sådan har jeg ikke altid været. Det er takket være dig.
Visse ting kan man ikke lære.
Avi begynder at blive gammel.
Og gnaven. Han mister overblikket.
Men han mistede ikke en mand og kom hjem med bly i armen.
Hvad skal man gøre med en mand som ham?
Hvad sker der i vores branche, når man bliver for gammel?
Vi kommer ikke på plejehjem. Det ved du jo.
Hvorfor kan man ikke få et langt liv?
Min pige er gravid.
Vi vil stifte familie her i huset. Hvorfor kan det ikke være sådan?
Spørg Rafi og hans familie.
Vær ikke vred på mig.
Jeg anvendte det, du lærte mig, til at skabe mig et liv.
Jeg kom bare for at se geværet.
Det er geværet, som jeg lærte dig at skyde med.
Intet slår originalen.
Det bliver rart at få ordentlig assistance.
Ja.
-I har et dejligt hjem. -Tak.
Jeg håber, at I bliver lykkelige. Uziel.
Jeg har din medicin, Dora.
Sikke en stank!
Åh, du godeste... Nåede du ikke på toilettet?
Det var ikke sket, hvis du var kommet til tiden.
I guder, det er overalt!
Tør det op! Det er jo derfor, du er her.
Bliv siddende, til jeg har tørret det hele op.
Det er jeg ligeglad med.
Du vil ikke hjælpe mig, fordi du er så forbandet egoistisk.
Egoistisk?
Jeg handler og vasker for dig.
Jeg ordner dit hår og er her hver dag. Jeg tørrer dit lort op.
Hunde har forstået det. De går alene ud i skoven
og dør i skovbunden for ikke at være til besvær.
Jeg ville ønske, at jeg var død.
Mor...
Mor... Mor, tilgiv mig.
Hvem er du?
Din datter.
Jeg har ingen datter.
Beklager...
Ja...
Farvel, Sophie!
Hej.
Hvordan fandt du mig?
Så mange balletskoler er der ikke i Brooklyn.
Musikken der... I guder, hvor var den smuk.
Ja, den er fra en ballet.
Jeg skal desværre gå...
Noget galt?
Jeg vil ikke tale om det. Du kan alligevel ikke gøre noget.
-Lad mig tage med dig. -Nej, ikke i dag.
Assistance...
Min mor er dement.
Hun bad mig om at slå hende ihjel.
Tænk at slå en anden ihjel.
Det kunne jeg aldrig gøre.
Hvem skal bestemme, hvem der skal dø?
Hvis det nu handler om overlevelse?
Om at myrde eller blive myrdet.
Det er noget andet. Så ville jeg kunne gøre det.
-Hvad med Hitler? -Ham ville jeg helt klart slå ihjel.
Det er altså ikke selve det at myrde, som er problemet.
Sommetider fantaserer jeg om det.
Jeg går ind i stuen med et gevær og skyder hende.
Nu tager vi det lidt roligt.
Ja, det er forfærdeligt at sige sådan noget.
Du skulle nok heller ikke gøre det på den måde.
-Der er bedre måder at gøre det på. -Såsom hvilke?
-Gift, måske. -En pille i hendes mad?
Så kan hun spytte den ud.
-En sprøjte så? -Nej, hun er bange for nåle.
Du kan kvæle hende.
Med en pude over ansigtet?
Det ville nok gå ret stærkt, især hvis hun allerede lå og sov.
Jeg kunne alligevel ikke gøre det.
-Du kunne måske gøre det for mig. -Jeg?
Bare sig til.
Det er ikke morsomt. Det er håbløst.
-Uzi. -Alt vel?
-Ja. -Der er plads bagi.
Vil du sige noget?
Jeg har hørt, at de kalder dig Metalmanden.
Hvorfor det?
Har du måske hjerteproblemer?
Kan du ikke lide musicals?
-Hvor længe har du været i branchen? -Længe.
-Militæret? -Ja.
Jeg er lige kommet hjem.
Mortaritaville, for fanden. Det ringer stadigvæk for ørerne.
Der faldt stadig bomber, da jeg kunne rejse mig. Jeg sprang trommehinderne.
-Det kunde have været værre. -Jeg kunne have mistet mine boller.
Lyor. Asher bryder sig ikke om at snakke, så lad ham være.
Er det rigtigt?
Er du god til at skyde?
Hvor mange har du skudt?
Jeg dræbte fire derovre. De så mig ikke engang.
Er det her din første opgave på egen hånd efter militæret?
Ja.
Så bliver det nok dig, der laver ged i den.
Kommer jeg i knibe, skal jeg nok råbe på hjælp.
"Hjælp mig, Metalmand!"
-Den nye knægt... -Jeg holder øje med ham.
-Vi ses på den anden side. -Ja, vi gør.
Du kan stille den der.
Røvhul.
-Du holder bare kæft! -Stop! Tænk dig nu om.
-Hold kæft! -Jeg ved ikke, hvem du arbejder for...
Slip våbnene! Slip det!
Lad mig gå, ellers skærer jeg halsen over på ham.
Hører I, hvad jeg siger? Slip våbnene!
Jeg skærer halsen over!
Hej, skat.
Metalmanden!
Hvad sagde jeg? Jeg sagde jo, at jeg ikke ville lave ged i den.
Sagde jeg ikke det? Det sagde jeg jo.
Nå nej, han taler jo ikke.
Uzi!
-Det er overstået! -Hold kæft, din nar.
Han hedder Uzi.
Undskyld.
-Skal du ikke takke mig? -For hvad?
Fordi jeg reddede dit liv.
Du skulle have skudt ham før.
Tak, fordi du reddede mit liv.
Jeg savner at arbejde sammen med dig.
Det var kun denne gang.
Bliv her lidt endnu. Jeg vil tale med dig om noget.
Fremtiden.
Du er ikke for gammel, Asher.
Vi ses, Uziel.
-Taxa! -Sophie!
-Hvad er der nu? -Undskyld, men lortet holder aldrig op.
-Hvad er der sket? -Hun har forsøgt at tage livet af sig.
Lad mig tage med dig.
Hej, Sophie.
Tak.
-Hvem er du? -Det er mig, Sophie.
Hvad vil du?
Jeg er bare på besøg.
Du kan ikke blive her. Min datter kommer snart.
Hvem er du?
Det er Asher.
Han er som et spøgelse.
Undskyld, jeg er så træt.
Jeg skal hvile mig, før min datter kommer.
Ja.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg er bare...
Jeg kan ikke bare stå og se på...
Hvis jeg kunne ordne det, ville jeg gøre det.
Hvis jeg kunne huske for hende, ville jeg gøre det.
Hvis jeg kunne slå hende ihjel og fjerne den forbandede smerte...
Jeg ville gøre hvad som helst, men...
Jeg er bare så...
Jeg glemte af tage brillerne af.
Ja...
Tak, Asher.
Asher?
Vi går nu.
Det var rart.
Jeg er et skrækkeligt menneske.
Forfærdeligt.
Hvilken datter ville overhovedet overveje at gøre sådan noget?
En datter, som elsker sin mor højt.
Jeg troede, at du ville slå hende ihjel.
Undskyld, du fortjener ikke det her.
Det ved jeg ikke. Man får vel, hvad man fortjener.
Kan vi ikke bare lade, som om det aldrig er sket
og starte om igen?
Asher.
Hej, jeg hedder Sophie. Det er hyggeligt at møde dig.
-Hvad går du og laver? -Jeg er leverandør.
Hvad leverer du?
Det...
Undskyld mig. Jeg skal på toilettet.
Værsgo.
Tak.
-Er alt i orden? -Ja da.
Hvad er der?
Hvad ville du sige til, hvis jeg sagde, at jeg ville tage dig væk herfra?
Og gå?
-Vi har lige fået vores mad. -Jeg vil tage dig hjem til din lejlighed.
-Hjem til mig? -Og jeg vil gøre det nu.
Hvorfor?
Jeg har lige myrdet en på toilettet. Jeg frygter, at nogen ringer til politiet.
Så er det altså sandt.
Hvad er sandt?
Mænd siger hvad som helst for at få sex.
Hvorfor slog du ham ihjel?
Han forsøgte at myrde mig.
Sker det ofte for dig?
Faktisk ikke.
Det her var nyt.
-Det er lidt foruroligende. -Jeg er helt enig.
Er jeg så i sikkerhed her?
Godt.
Pasta til morgenmad? Det kan jeg godt vænne mig til.
Vil du ikke have lidt?
Jeg når kun at drikke kaffe.
Naturligvis.
Men hvis du vil have mig...
...kommer jeg tilbage.
Så venter jeg på dig.
-Hej, Asher. -Der var en mand efter mig i går.
Han fandt mig og fulgte efter mig.
-Hvordan så han ud? -Som alle andre.
Men jeg vidste, at han var en af os.
Jeg var ikke alene, Abram.
-Jeg var sammen med nogen? -Godt, fald nu ned.
Jeg prøver at finde ud af noget.
Hvad ved du?
-Hvad ved du, Abram? -Der er ting, som du ikke ved.
-Hvilke ting? -Forandringer, som du ikke kender til.
Har det noget med Uziels job at gøre? Har det?
-Pakkelevering. -Bare stil den der.
Der er en vis procedure, Ash.
Jeg får information. Jeg sender den videre, og så bliver jobbet gjort..
Vi holder os til proceduren. Sådan gør vi her.
Jeg vil vide, hvem det var.
Tag hjem. Jeg ringer, når jeg ved mere.
-Er mit hjem sikkert? -Det lover jeg.
Har jeg nogensinde svigtet dig?
Stol på mig.
Tag nu hjem.
Kør!
Jeg forsøgte at skjule mig, som han sagde, at jeg skulle.
De fandt os fandeme.
De har Uziel. De har alle.
-Hvem? -Aner det ikke. Jeg har ikke spurgt dem!
-Hvordan fandt du mig? -Uziel fortalte mig, hvor du bor.
Fulgte nogen efter dig?
Jeg er ikke idiot. Okay?
Bliv der.
Pis!
Hvad fanden laver du?
Uzi har aldrig været her. Han ved ikke, hvor jeg bor.
Rend mig i røven, Metalmand.
Rend...
Hvem var det?
-Ville du også komme efter os? -Det er et job som alle andre.
Du kan umuligt være så dum. De vil overtage hele lortet, din nar.
Din knægt Uziel og din gode ven vil tage over efter Avi.
Du lyver.
Avi er ude efter os alle sammen!... Du lukke bare lort ud.
-Jeg kender Avi. -Det gør Uzi også, men hvor er han nu?
Hvor er han?
Sidste chance. Hvorfor er du her?
Rend mig.
De sagde, at hvis jeg dræber dig, lader de mig leve.
Du og din pige.
-Hej med dig! -Hej.
Undskyld forstyrrelsen.
Du hedder Sophie, ikke? Jeg venter på udlejeren.
Han skal ordne blusset på mit komfur. Jeg er træt af at vente.
-Ja. Han er ret langsom. -Den værste, jeg har oplevet.
Jeg forsøger at ordne det selv.
Jeg savner vist en del. Må jeg se på dit?
Ja, kom med ind.
Det er min telefon.
Øjeblik.
Hallo? Vent lige lidt.
-Værsgo. Jeg kommer lige om lidt. -Jeg lover at være stille.
Hallo? Det må du undskylde. Ja, det er Sophie.
Hvilken dag?
Tirsdag?
Det kan vi vist godt. Jeg skal lige se i min kalender.
Ja.
Hvilke tidspunkter?
Godt.
Ja, jeg tror godt, at vi kan det.
Ja, så siger vi det. Det lyder godt.
Godt, tak.
Pis!
I guder!
For helvede!
Se på mig, Sophie.
Jeg ved, hvem han er, og jeg ved, hvad han er i stand til.
Vi skal væk herfra.
Vi skal gå nu.
Vi skal gå.
Vi skal ringe til politiet.
-Og sige hvad? -At en mand brød ind hos mig.
At han forsøgte at myrde mig, og at du skød ham.
-Det er sandheden. -Hvorfor flygter vi så?
Jeg kan ikke gå til politiet.
Leverandør...
Jeg er så dum.
Hvorfor skulle jeg tage med dig?
Jeg er den eneste, som kan garantere din sikkerhed.
Kan jeg stole på dig?
Du kender mig jo, Sophie.
Du kender mig.
Billetter.
Tak.
-Hvad skal du? -På toilettet.
-Jeg går med. -Jeg vil selv gå.
Her er du sikker.
Hvad...?
Hvad var det?
Ikke noget. Bare et dyr.
Hvor skal du hen?
Jeg skal gøre en ende på det.
Man kan ikke leve i evig skræk, så snart man hører en lyd.
Vil du bare efterlade mig her?
Du er i sikkerhed her, til jeg kommer tilbage.
Hvis du kommer tilbage!
Forvent ikke, at jeg bare sidder her og venter.
Kun tanken om dig holder mig i live.
Og jeg kommer tilbage.
Det lover jeg.
Ingenting.
-Nu prøver vi igen. -Godt så.
Sådan, ja.
Lad mig se.
Den er færdig. Sig, at maden er færdig.
De kan komme nu.
Der er mad, drenge.
Godt. Vi er færdige.
-Er vi færdige? -Ja, lad os gå ind og spise.
Er alt klar?
Hørte I, hvad jeg sagde? Der er mad.
Kommer de ikke snart, bliver maden kold.
Almindelig høflighed. Værsgo.
-Salt? -Ja...
Jeg har altid drømt om en poetisk død.
Man får som fortjent.
Jeg bliver dræbt af min egen mand, i mit eget hjem.
Jeg er her ikke for at myrde dig, men for at fremsætte en bøn.
Det har jeg hørt mange gange i mit liv.
Men aldrig fra en, som står foran mig med en pistol i hånden.
Jeg beder dig, Avi...
-Hvad beder du om? -Et liv.
Det eneste, jeg ønsker mig, er et liv.
Og alt det, som er sket,
skal det bare glemmes?
Nej.
Men vi kan ikke fortsætte sådan. Ikke længere.
Og hvis jeg ikke kan hjælpe dig?
Så får du en poetisk død.
Hvad forventede du, at jeg skulle gøre?
Lade Uziel forråde mig?
Give ham alt, hvad vi har arbejdet for i alle disse år?
Af hvilke årsager?
Fordi han er blevet gift og snart skal være far?
-Det vidste jeg ikke. -Jo, det gjorde du.
-Ikke, hvad de havde planlagt. -Det burde du have vidst.
Hvor skulle du hen?
Hvad skulle du gøre?
Jeg ved det ikke.
Jeg havde aldrig troet, at det skulle blive dig, Asher.
-Du er vist kommet til skade. -Det læger nok.
-Jeg var forbi din lejlighed. -Jeg bor der ikke længere.
Jeg ventede.
Jeg vil ikke skjule mig resten af livet.
Du behøver ikke skjule dig længere.
Min mor er død.
Hun havde nok betydeligt mere mod, end jeg nogensinde har haft.
Det gør mig ondt.
Vi behøver ikke længere være på vagt.
Vi kan få en fremtid sammen.
Vi har ingen fremtid sammen.
Mor...
Hvorfor optager vi det her?
For at bevares dine historier, hvis du skulle glemme dem.
Nå ja, okay.
Jeg håber ikke, at jeg glemmer dem. Det gør jeg virkelig ikke.
Men hvis jeg gør det, så...
Mor?
Er du der, mor?
Undskyld, Sophie.
Det var det, jeg ville sige.
Du må aldrig fortryde noget i dit liv.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, mor.
Jeg søger en leverandør.
Oversættelse: Dorte Langberg